Uploaded by Sylvesteri
KOHTALON TUOMIO
Se oli pikkutiellä Los Angelesin laitamilla.
Liftasin San Franciscosta... varmaan San Diegoon.
Puolta tuntia aiemmin olin saanut kyydin.
Kiitos kyydistä, savukkeista ja siitä, ettette nauranut minulle.
Ette kertonut, miksi etsitte aina uusia paikkoja, ihmisiä ja ajatuksia.
Ehkä seuraava työpaikka on se etsimäni. -Eikö tulevaisuus huoleta?
Siitä ehtii huolestua. Sitä paitsi...
Ehkä tulevaisuus alkaa tästä. -Onnea. Ehkä näemme vielä.
Kiitos kyydistä.
Taisi antaa teille jotakin. -Aivan.
Työnsin pääni ikkunasta ja kysyin: "Kuka pysäköi keskelle maantietä?"
Hän vastasi yhdellä sanalla. "Piirisyyttäjä."
Asuu tässä tien varrella.
Huomenta, ystäväni. Kerron työpaikasta.
Sinun pitää vain auttaa täällä. -En ole tällä hetkellä työkykyinen.
Näytätte terveeltä. -Kyse on jaloistani.
Ne syyhyävät uusiin paikkoihin.
On tämä kyllä hieno paikka. -Teen sinulle herkkuhampurilaisen.
Näytän, millainen ruokaetu meillä on.
Tiedätkö mitään autoista? -Olen synnynnäinen mekaanikko.
Istu alas.
Ei tässä työssä rikastu, mutta eipä ole kulujakaan.
Saa syödä ja nukkua täällä. Kiva sänky, joustinpatjalla.
Raitista ilmaa, auringonpaistetta. Se vasta on elämää.
Saisinko kokeilla pari päivää? -Joo.
Asiakas. -Et sinä täällä tienaa. Minä teen sen purilaisen.
Älä häivy.
Pudotitte tämän. -Kiitos.
Kiitti.
Polta se vain. Kerron vaimolleni, että jäät. -Vaimollesi?
Cora, hän jää auttamaan...
TYÖTÄ TARJOLLA
Sammuta se. Sähkölaitos tienaa jo tarpeeksi.
Näytätpä ihanalta, Cora. -Kiitos, Nick.
Nick...
Se mies, jonka palkkasit... -Frank?
Jos se on hänen nimensä.
Anna hänelle viikon palkka ja lähetä tiehensä.
Viikon palkka tyhjästä? -Pärjäämme ilman häntä.
Ei kannata hätäillä. Hän tekee töitä halvalla.
Se Los Angelesin lihakauppias on huijannut minua. -Niin.
Hän on veloittanut peruslihasta paremman lihan hinnan. -Hoidan asian.
Mieheni kertoi, että nimesi on Frank. -Niin on.
Frank, täällä luetaan sitten vain vapaa-aikana.
Miehesi Nick sanoi, että vuoro loppui ja pidin häntä paikan pomona.
Paras keino hankkia potkut mieheltäni on olla tottelematta minua.
Et ole pyytänyt mitään. Vielä.
Haluan, että kaikki tuolit maalataan. -Selvä on.
Ehkä lehdestä löytyy maalitarjouksia. -Täältä ei löydä mitään halpaa.
Katsokaa kaappiin tiskin alla.
Kuten ystäväni Nick sanoisi, mahtavaa.
Nyt pääsee hakemaan pensseliä. -Katso alahyllylle.
Kappas vain!
Miksei tätä kunnostusta aloitettu ennen kuin tulin?
Vai minuako odotit? -Nick säästeli tuota maalia.
Nick säästää kaiken. -Se ei kuulu sinulle.
Minä en säästä mitään. Miksi siistit tuolit pitää maalata?
Haluan tästä paikasta jotain. Haluan siitä kunnollisen...
Melkoista kunnianhimoa.
Tienataan paljon rahaa, jotta saadaan kivoja vaatteita.
Tai ehkä halutaan säästää eläkepäivien varalle.
Pariin viikkoon hän ei katsonutkaan minuun.
Eikä puhunut minulle kuin pakosta.
Tunsin itseni epäonnistujaksi, joka yritti turhaan saada tyttöä.
Minä kyllä häiritsin häntä. Hän vihasi minua sen takia.
Asiakas tahtoo siistiä tämän. Tarvitaan kuumaa vettä.
Miten sen kyltin saisi takaisin? -Älä vaivaudu.
Tarvitsen vain tikkaat. -En tahdo kylttiä takaisin.
Olen tahtonut uutta kylttiä kaksi vuotta. -Etkö saa aina tahtoasi läpi?
Terve vaan. Frank, olet varmasti rakastunut.
Hän ei syö. Kirjeitä ei tule, joten tytöllä on varmaan toinen mies.
Täällä on niin kuuma. Kun tuulee, on vielä kuumempi.
Santa Anan tuuli. Se tulee erämaasta.
Voisin viedä sen kyltin kaupunkiin korjattavaksi.
Selvä on. Sähkölaitos korjasi sen viimeksi ilmaiseksi.
Hehän sillä tienaavat. -Puhut kuin neonkylttikauppias.
Neonkyltti kuluttaa neljäsosan, mutta kyse ei olekaan siitä.
Eikö? -Mihin täällä tarvitaan kylttiä?
Se näyttää, mistä saa ruokaa. -Kyltin pitää herättää ruokahalu.
Sinun kylttisi ei minua nälätä.
Ehkä olet oikeassa.
Nyt en ehdi puhua siitä.
Mies on myyty. Saan aina tahtoni läpi.
Niin sinä luulet.
Kerro yksi asia. Miksi sinä nait tuollaisen miehen?
Kuuluuko se sinulle? -Kenties.
Ehkä tämä ei kuulu minulle, mutta miksi Nick on vihainen?
Hän pelkää, että omit kunnian tuosta kyltistä. -Niinkö?
Katsopas.
Nick, onpa hieno kyltti. Saat täyden tunnustuksen. -Miksi?
Yritin korjata vanhaa, mutta sinä loihdit paikalle tuon kaunokaisen.
Kiitos, Frank. Tuliko siitä nälkä? -Jano.
Juhlitaan vain. -Kiitti.
Laula jotain, Nick. -Selvä.
Cora, tanssi vähän.
On typerää tanssia yksin. Laita levy soimaan, niin tanssitaan.
Kuuntele nyt. Sanon aina, etteivät jalkani toimi kuten aivoni.
Voinko tanssia rouva Smithin kanssa? -Sopii. Tanssikaa vain.
Minusta on kiva katsoa tanssia. -Ei täällä voi tanssia...
Minä keksin. Täällä mahtuu hyvin tanssimaan.
Nick, en enää osaa tanssia. -Osaat hyvin, ja tiedät sen.
Nick, en tahdo. -Älä hupsuttele.
Kolikkoa sisään.
Säästä voimiasi. Täällä on liian kuuma.
Cora, jätit kyltin päälle.
Nick...
Taidan ajaa rannalle uimaan. -Se on loistoidea.
Olet istunut sisällä kuukauden. -Tule mukaan.
En... Minä jään juhlimaan uutta kylttiä.
Kyytiin vaan. Nick sanoi, että tämä sopii hänelle.
Ei sitten olla epäilyttävän kauan. -Täällä viilenee kyllä ihan kohta.
Pidätkö sitruunamarenkipiirakasta? -En tiedä...
Teen sinulle huomenna sitä.
Sinäkö, Cora? Luulin, että asiakas tuli tankkaamaan.
Olitko huolissasi? -En odottanut sinua vielä takaisin.
Hyvää yötä, Frank.
Älä...
Cora...
Cora!
Seuraavana päivänä en edes ehtinyt katsoa häneen.
Vasta ennen puolta päivää.
Silloin on aina hiljaista, ja Nick oli lähtenyt LA:han.
Nickillä välähti taas. Hän lähti kaupunkiin.
Nyt pesulakin huijaa häntä.
Frank... Siitä kysymyksestä. -Mistä?
Miksi nain Nickin. -Nick tuli oikeaan aikaan.
Ja osti vihkisormuksen. -Hän puhui siitä heti.
Ja pidit siitä. Tietyistä syistä. -Et tiedä puoliakaan.
Frank, minua inhottaa sanoa näin...
En ole koskaan ollut ruma... -Miehet ovat olleet kimpussasi.
Ihan kaikki miehet.
En aina pidä ulkonäöstäni, mutta sen jälkeen kun täytin 14 -
kukaan mies ei ole arvostellut sitä.
Kun Nick ilmestyi, olisit nainut kenet tahansa, jolla oli rahaa.
Se vaikutti hyvältä ajatukselta. Minun näkökulmastani.
Mitä Nickiin tulee, kerroin hänelle...
Kerroin, etten rakastanut häntä. -Ja hän sanoi, että opit vielä.
Muttet oppinut rakastamaan. -Halusin jäädä, ja siksi...
Siksi nait hänet ja lopetit voittamattomana.
En täysin voittamattomana.
En enää.
Mitä tuo on? -Joku yrittää päästä sisään.
Onko ovi lukossa?
Panin sen varmaan lukkoon.
Oli kuka oli... hän lähti pois.
Nick, lähden pois Frankin kanssa. Rakastan häntä. -Cora.
Harmi, että Nick vei auton. -Emme me voisi sitä ottaa.
Ellemme tahdo heti putkaan. Mieheltä saa varastaa vaimon, muttei autoa.
Eihän sinua vielä väsytä? -Vähän.
Istutaan hetkeksi tähän.
Kyllä me kohta saamme kyydin.
Frank, jos eroan Nickistä, en saa häneltä penniäkään.
Mitä väliä sillä on? -Mihin me menemme?
Mitä väliä silläkään on? Minne vain. -Missä sekin on?
Voimme mennä mihin vain. -Emme. Joudun taas kahvilaan.
Sinä menet rassaamaan autoja suojapuku päällä.
En tahdo sinulle suojapukua. -Oli minulla Twin Oaksissakin.
Se oli minun! Etkö tajua, Frank?
Sinä olet fiksu. Sinä voisit olla vaikka johtaja.
Maltan tuskin odottaa. -Älä esitä!
Sinua hävettää olla fiksu. Minua hävettää kerjätä kyytiä.
Haluatko takaisin? -Haluan olla joku!
Näin menetän kaiken, eikä minusta tule mitään.
Rakastan sinua, Frank. Haluan sinua, mutta...
En tällä tavalla. En halua kulkurielämää.
Menen takaisin.
Frank! Se viesti, jonka kirjoitin Nickille!
Mihin jätit sen? -Kassaan.
Hienoa, sieltä hän katsoo ensimmäisenä.
Bussi tulee. Pysäytetään se.
Hyvä on.
Frank, katso! Tuo on Nick.
Varo!
Olipa lähellä. Saisi ajaa joskus kalliolta alas.
Ethän tarkoittanut tuota? Olihan se vitsi? -No oli...
Vitsihän se oli... -Tietysti.
Tietysti.
Käyn vaihtamassa vaatteet.
Älä katso, mutta olen vähän tuiterissa.
Minä hoidin ne pesulatyypit, ja kunnolla.
Frank, he tarjosivat jopa oluet. -Mene kylmään suihkuun.
Joo joo, minä menen. Olen kännissä kuin käki.
Miksi sinulla on nämä vaatteet?
Ethän sinä vaan ole lähdössä? Eikö ruoka ole hyvää, Frank?
Ehkä me kaksi voisimme...
Miksi nuo laukut ovat tuossa? -Ota rauhassa, Nick.
Mitä olit varastamassa? -Odotas nyt!
Olisi pitänyt tietää. Otin nälkäisen kulkurin huostaani.
Kun käänsin selkäni, hän yritti ryöstää. -En ole varas.
Todista se ja avaa nuo laukut.
Avaa ne laukut nyt! -Mistä täällä riidellään?
Hän on varas. Katso noita laukkuja.
Palasin juuri ajoissa. -Olet hullu. Ei Frank ole varas.
Hän sai pienen matkakuumeen. Jalat alkoivat taas syyhytä.
Hän tuli hyvästelemään. Matkalaukun kanssa.
Matkalaukkuja on kaksi. Toinen on täynnä meidän tavaroitamme.
Olet juonut liikaa olutta. Olihan toinen laukku meidän -
mutta Frank on ostanut uusia tavaroita ja annoin laukun hänelle.
Vastineeksi kolmen päivän palkasta.
Hyvä kauppa, Cora.
Anteeksi, Frank.
Poikani, se matkakuume ei tee sinulle hyvää.
Ei se ollut kovin vakavaa.
Hän unohti koko jutun, kun lupasin hänelle kolme taalaa lisää viikossa.
Hyvä tyttö.
Jos olen fiksu, tukin suuni ja menen sinne suihkuun.
Minä voin nostaa ne.
Mitä väliä, vaikka ne likaantuvat?
Saan pesettää ne ilmaiseksi.
Olisi pitänyt häipyä sieltä silloin, mutten saanut lähdettyä.
Cora oli lumonnut minut ja tiesi sen.
Viikon ajan hän kohteli minua kuin perusduunaria.
Olin tulla hulluksi. En voinut lähteä, mutten jäädäkään.
Yhtenä iltana halusin puhua hänelle -
ja selvittää, oliko meillä kahdella mitään tulevaisuutta.
Mitä me teemme? -Kiva että sinä kysyt sitä.
Olet laiminlyönyt minut täysin. -Mitä muuta voisin?
Frank, olisinpa tavannut sinut ensin. -No...
Frank, rakastatko minua? -Kyllä.
Rakastatko minua niin, ettei muulla ole väliä? -Kyllä.
Voisimme tehdä yhden asian, joka järjestäisi kaiken. -Minkä?
Rukoillaanko, että Nickille tapahtuu jotakin?
Jotakin siihen suuntaan...
Cora! -Sinä ehdotit sitä.
Se oli vitsi. -Oliko? Aloitko ajatella sitä?
En minä tarkoittanut sitä. -Nyt minä tarkoitan sitä.
Cora! -En ole sellainen kuin luulet.
Haluan tehdä täällä töitä ja tulla joksikin.
Ilman rakkautta se ei onnistu. Ainakaan naiselta.
Tein suuren virheen. Minun pitää voida korjata se.
Sinuthan hirtetään! -Olet fiksu. Keksit, miten se tehdään.
Monet miehet ovat keksineet. -Hän ei tehnyt minulle mitään.
Etkö tajua, miten onnellisia olisimme täällä?
Ilman häntä.
Rakastatko minua? -Siksi sinun pitää auttaa minua.
Koska rakastan sinua. -Niin rakastat.
Et saisi minua suostumaan, ellet...
Minä keksin yksityiskohdat, mutta idea oli Coran.
Hän oli lukenut lehdestä, että pahimmat vahingot tapahtuvat kotona.
Usein kylpyammeessa.
Kuuluuko ammeen vesi tänne? -Ei sitä voi olla kuulematta.
Hän laulaa aina laskiessaan vettä. -Tarina pitää kertoa oikein.
Minä pystyn kyllä siihen. Nick oli kylvyssä.
Olit pyyhkimässä autoa, minä silitin pyykkiä keittiössä.
Huomasin veden tulevan katon läpi. -Ehkä pitäisi sanoa...
Älä muuta nyt mitään, kun opettelin jo koko tarinan.
Varmista, että hän on ammeessa. Sano että haet pyyhkeitä.
Kun hän ei katso...
Mitä sinä sitten teet? -Lukitsen oven.
Varmistan, että vesi valuu yhä. Tulen ikkunasta tikkaita pitkin.
Muista panna tikkaat vajaan. -Äläkä liiku mihinkään auton luota.
Jos annan merkin, keskeytät heti. -Kukaan ei tule, ellei valo pala.
Cora...
Ehkä minun pitäisi tehdä se. -Tämä päätettiin jo!
Minä voin mennä sinne rauhassa.
Onko tämä teidän autonne? -Se on pomoni auto.
Niin taitaa ollakin. Kunhan tarkistin.
Mitä tuo on? -Mikä?
Katsohan tuota! Kissa kipuaa rappusia.
Kissat ne aina keksivät kujeita.
Hiljaa! Miksi oikein huudat? Teitkö sen?
Mitä tapahtui? Valot pimenivät. -Kissa pimensi valot. Teitkö sen?
Tein, mutta kaikki valot pimenivät.
Hän on tajuton, mutta hengittää. -Näkikö hän sinut?
En tiedä. -Hänet pitää virvoittaa.
Pihalla kävi poliisi, joka näki tikkaat.
Hän ei saa herätä! -Pakko. Muuten olemme lirissä.
Jos Nick kuolee, jäämme kiinni. Soita lääkäri.
Entä jos hän näki minut? -Soita nyt se lääkäri!
Keskus. Soitan Twin Oaksista.
Yhdistäkää lääkärille. Täällä on tapahtunut onnettomuus.
En halua ambulanssia vaan lääkärin!
Frank, lopetatko...
Ai tekö? -Iltaa. Pomolleni tapahtui onnettomuus.
Kuulin siitä. Tehän olette rouva Smith. -Kyllä.
Hän on piirisyyttäjä. Hän asuu lähellä kuppilaa.
Olen Sackett. -Iltaa, herra Sackett.
Mitä tapahtui? -Menin hakemaan pyyhkeitä kylpyhuoneesta.
Oliko hän siellä? -Kyllä. Seisoi ammeessa.
Äkkiä välähti liekki ja tuli hirveä meteli.
Talosta sammuivat valot.
Kuulin hänen kaatuvan, mutta siellä oli niin pimeää...
Lääkäri pyysi teidät sisälle. -Kiitos.
Hän palaa nyt tajuihinsa. -Lääkäri, luuletteko että...
En voi luvata mitään. Siksi pyysin teidät sisälle.
Nick...
Nick, minä tässä. Cora.
Nick, etkö tunne vaimoasi?
Saisit hävetä, kun kaatuilet ammeessa kuin pikkupoika.
Kun valot sammuivat.
Nick, etkö puhu mitään?
Kaikki...
...meni pimeäksi.
Mitä tapahtui? -Pysyin tarinassani.
Samoin. -He tietävät, että jotain on vialla.
Entä jos Nick kuolee? -Sitä pitää nyt miettiä.
Arvasin. Tuo on se poliisi. Ja ihan varmasti syyttäjä perässä.
Nyt varovasti. Toimitaan kuten normaalisti.
Minä tässä vain. -Päivää, herra Sackett.
Ajattelin, että tulen katsomaan sitä sulakerasiaa.
Yritin etsiä uusia sulakkeita.
Tuolla, tikkaiden päällä. -Miksi tikkaat ovat tässä?
Huomasin, että johdon eriste oli kulunut. En ehtinyt vaihtaa.
No johan on. Katsokaa tuota.
Siinä se kissa on.
Kuollut kuin kivi. -Muistatteko sen?
Muistan kyllä. Katselimme sitä. -Käveli tikkaita pitkin johtoon.
Sulakkeet räjähtivät kuin pommi. -Kissat ovat niin pirun tyhmiä.
Eivät tajua sähköstä mitään. -Kuollut kuin kivi.
Kissa on kyllä vainaa.
Omituisia vahinkoja sattuu.
Nähdään, poika. -En ole kauniimpaa kissaa nähnyt.
Kuollut kuin kivi.
Frank! -Rauhassa, Cora.
Se oli minun syytäni. Kokonaan minun syytäni.
Minä keksin sen, vaikka sinä et tahtonut.
Ensi kerralla kuuntelen sinua. -Ensi kertaa ei tule.
Ei koskaan... -Jos Nick kuolee, he arvaavat.
Ne arvaavat aina totuuden.
En kai ole... Vaikka luulin olevani.
Muuten en olisi pelännyt niin. -Pelottaa se minuakin.
Kun valot sammuivat, olin taas kuin pikkutyttö.
Pelkäsin pimeää.
Tästä lähtien sinä saat ajatella, ja minä teen paljon töitä.
Suunnitellaan vasta, kun Nickin tila selviää.
Niinpä.
Vastaa.
Haloo.
Kyllä, olen Nicholas Smithin vaimo.
Mitä?
Kyllä.
Kiitos kun kerroitte. Kuulemiin.
Hän selviää! Hän joutuu olemaan siellä viikon.
Voimme taas hengähtää. -Kokonainen viikko ratkaista asia.
Anna suukko, ennen kuin saat potkut.
Kello on jo seitsemän. Meidän pitää hoitaa paikkaa.
Se oli elämäni onnellisin viikko.
En antanut itseni ajatella, eikä Cora suostunut miettimään Nickin paluuta.
Välitin vain siitä, että Cora oli onnellinen.
Minä olin kuin seitsemännessä taivaassa.
Akku ja uudet tulpat.
Yksi kauppa, niin rouva Smith on innosta soikeana.
Maistuuko kylmä juoma? Talo tarjoaa. -Ei. Minulla on kiire.
Pomo tulee siis kotiin. -Minä päivänä tahansa.
Siis tänään. Ohitin juuri hänen autonsa.
Blondi ajaa tosi varovasti. Äijällä on vielä side päässään.
Voi sitä kissaraukkaa. Henki lähti. -Kuollut kuin kivi.
Niinhän se meni.
Minun piti jatkaa matkaa meidän molempien takia.
Jos olisin jäänyt, en olisi saanut Coraa lähtemään mukaani.
Jos jäisin sinne, tiesin miten siinä kävisi.
Vietin pari viikkoa LA:ssa ja maleksin tukkuliikkeen pihalla -
toivoen törmääväni häneen.
En saanut häntä mielestäni. Ajattelin häntä koko ajan!
Frank! Olen etsinyt sinua kaikkialta jo viikkokausia!
Hei vaan, Nick. -Nyt mennään takaisin.
En voi... -Kerron jotakin jännittävää.
Kerron myös onnettomuudestani.
Niin se vain on.
Voin näyttää sinulle laskun. Se kompurointi maksoi 322 taalaa.
Saat myydä paljon hampurilaisia.
Mistä sinä tulit? -Löysin hänet tukulta.
Päivää, rouva Smith.
Miten olette voinut? -Erittäin hyvin.
Teitä ei olekaan näkynyt.
Minulla on töitä. Oliko kaupungissa viileämpää?
Asiakas, pieni hetki.
Oletko ajatellut minua, Cora?
En minä näin nopeasti unohda.
Miten olet voinut? -Ihan hyvin.
Onko minulle suukkoa? -Syömme pian. Valmistaudu.
Tämä on kyllä surkein kotiinpaluu elämässäni.
He ottivat paljon röntgenkuvia, mutta tässä se näyttää pahimmalta.
Onko tämä perhealbumi? -Sepä juuri.
Siinä on ensimmäinen ruoanmyyntilupani.
Tuo kuva on otettu hääpäivänämme.
Eikö hän ole söpö? Odota, panen valot päälle.
Kumpi teistä on sähkölaitoksen miehiä?
Pane valot takaisin.
Hyvä on, tuhlaa rahasi. -En ole enää maksamassa seuraavaa laskua.
Etkö ole täällä? -En.
Kerron suuren yllätykseni. Myyn Twin Oaksin.
Tuo ei ole hyvä vitsi. -Ei se vitsi olekaan.
Eräs Stanton kuuli, että tähän tulee suuri valtatie. Hän tarjosi paljon.
Tästähän voi tulla kultakaivos. -Joku avaa kuitenkin kilpailijan.
Sinä voit lopettaa työnteon ja ottaa rauhassa. -Lopettaa työt?
Mitä sitten teemme? -Muutamme siskoni luokse.
Siskosi?
Nick, et ole edes kertonut siskostasi.
En tahtonut huolestuttaa sinua.
Hän ei ole ollut kovin terve moneen vuoteen.
Missä hän asuu? -Hänellä on talo Pohjois-Kanadassa.
Puolet siitä on minun.
Nick, tämä tuli tosi äkkiä... Minäkin tahdon miettiä asiaa.
Ei, näin on parasta. -Nick, ole kiltti...
Puhutaan tästä. -Ei ole mitään puhuttavaa.
Olen tehnyt päätökseni. -Eli sinä teit päätöksen?
Edes kysymättä mielipidettäni? Minä en ole tehnyt päätöstä.
Ikävä kuulla.
Siskoni halvaantui hiljattain. Hän ei voi liikkua lainkaan.
Kyllä hän elää vielä kauan. Toivottavasti.
Hän tarvitsee meitä huolehtimaan hänestä. Etenkin sinua, naista.
Nick, haluatko minun...
Älä myy tätä paikkaa!
Kyllä minä sen myyn.
Olen taikauskoinen. En kieltäydy hyvästä tarjouksesta.
Muuten jää aina katumaan. Teen nyt kaupat, ennen kuin mitään tapahtuu.
Suokaa anteeksi. Käyn soittamassa.
Herra Stanton? Nicholas Smith tässä.
Ostitte juuri kuppilan. Miten pian saamme paperit tehtyä?
Totta kai.
Tulen Santa Barbaraan keskiviikkona.
Löysin sen miehen, joka sopisi päälliköksi.
Otan hänet mukaan. Kuulemiin. Näemme keskiviikkona.
Tasan kymmeneltä.
Nyt kaikilla on juhlittavaa.
Frank, saat tulevaisuuden työn.
Minusta tuntuu, että se syyhy katoaa jaloistasi.
Cora, kultaseni. Kiität minua vielä tästä.
Minä saan riittävästi rahaa ja voin elää lapsuudenkodissani.
Mikä kelpasi isälle, kelpaa minullekin.
Levätään nyt kunnolla. Suljemme huomenna varhain.
Sitten ajamme Santa Barbaraan.
Keskiviikkona aamukymmeneltä elämämme asettuu uomiinsa.
Hyvää yötä, Frank. Tule nyt, Cora.
Tehdään hänelle sähkölaskua. Sai paikan liian halvalla.
Miksi palasit? -Minun oli pakko.
Eikä ollut.
Olisin kestänyt kaiken, ellet olisi palannut.
Mikset voinut jättää minua rauhaan?
Cora... Keksitään jotakin.
Rakastan sinua, Cora.
Sinä rakastat minua. Ja mitä teet?
Annat hänen viedä minut pois johonkin kurjaan kylään -
jossa riudun ja palvelen häntä -
ja puolikuollutta siskoa...
Me rakastamme toisiamme, mutta minkäs teet?
Annat hänen viedä minut Santa Barbaraan.
Tulet autoonkin mukaan.
Sinun pitää asua samassa hotellissa.
Jos rakastaisit minua oikeasti, voisit...
Hyvä on. En voi jättää sinua.
Eikö meillä ole mitään muuta keinoa? -Itse aioit juuri puukottaa hänet.
En...
Se veitsi oli itseäni varten. Ei häntä.
Rakastatko minua niin paljon?
Niin paljon. -Yritimme jo kaikkea muuta.
Kai niin on päätetty.
Tajusin jo, ettemme pystyisi täydelliseen murhaan.
Tämä olisi niin huono murha, ettei se edes olisi murha.
Tavallinen rattijuopon onnettomuus. Auto täynnä viinaa ja muuta.
Suljetteko aikaisin? -Päivää, herra Sackett.
Lähdemme pienelle matkalle. Haluatteko jotain? -Renkaisiin ilmaa.
Saan kyllä itsekin.
Laukkuni. -Minä haen, rouva Smith.
Tuo Sackett... -Tämä on täydellistä. Syyttäjä on todistajamme.
Järjestetään esitys jo täällä, eikä seuraavalla huoltoasemalla.
Nick, olet liian päissäsi. Minä ajan. -Sinä olet ihan yhtä humalassa.
En varmasti ole. Todistan sen. Kuuntele.
Takapenkille siitä. -Hyvä on, en tahdo riidellä.
Nick, väistä. Et voi laulaa ja ajaa yhtä aikaa.
Hyvä on, hyvä on...
Aja vain suoraan, Cora.
Olen aina tahtonut nähdä Malibu Laken. Se on ihan lähellä.
Katso nyt mihin ajat. Tämä on alueen huonoin tie.
Kone keittää, rouva Smith. Auto menee hajalle.
Pitäisikö pysäyttää hetkeksi? -Pysäytä vaan, Cora.
Tämän kaunokaisen pitää viedä meidät Kanadaan asti.
No niin...
Nick, mihin äänesi katosi? Meillähän kulki laulu hyvin.
Minun pitää päästä ulos... -Nick!
Tule nyt sisään!
Kuuntele tuota!
Kylläpä kaikuu. Palataan autoon. -Hieno kaiku.
Paras kaiku, jonka olen kuullut. Cora, tuolla kaikuu.
Kuuntele.
Kuulitko? Kumpi on parempi? Minä vai kaiku?
Kaiku ei pärjää sinulle. -Kuuntele tätä.
Nyt tämä menee vaikeaksi. Onko sinusta tähän? -Vaikka mihin.
Mennään alas ja lavastetaan onnettomuus.
Se on melkein ehjä. Se ei mennyt riittävän alas. -Katso!
Auto tulee!
Näkevätkö he meidät? -En tiedä. Mene huutamaan apua.
Minä hoidan auton alas saakka.
Frank!
Auttakaa!
Apua!
Ei tarvitse enää huutaa, rouva Smith. Minä seurasin teitä.
En kyllä riittävän läheltä.
Terve, poika. Mikä on olo? -Mikäs tässä.
Olet aika kiukkuinen potilaaksi, jolla ei käy vieraita.
Eipä ketään tunnu kiinnostavan. -Eikö rouva Smithiäkään? Coraa?
Älä nyt. Murhasitte hänen miehensä. Helpointa on tunnustaa.
Olette väärässä, herra Sackett. -Täysi tunnustus.
Teen parhaani saadakseni tuomiota lievennettyä.
Olette hullu.
Arvasin aikeenne sen kylpyammejupakan jälkeen.
Se oli onnettomuus. Miksi tekisin pahaa mukavalle pomolle?
Motiiviko? Tyttö on yksi. Arvokas liikeyritys on toinen.
En ole koskaan halunnut sitoutua mihinkään enkä kehenkään. -Selvä.
Puhutaan oikeasta motiivista.
Nick Smithin 10 000 dollarin henkivakuutuksesta.
Siinä.
Juo vettä, se helpottaa.
Vakuutusko? -Kymmenestä tuhannesta.
Hän otti sen päivää ennen kuin palasit töihin.
Vannon, etten ole kuullut mistään henkivakuutuksesta.
Miksi sitten kavahdit valkoiseksi ja lähes pyörryit?
En tiedä mistään vakuutuksesta! -Luuletteko, että uskon tuota?
Uskon vain siihen, etten tehnyt mitään!
Kaikki alkoi siitä, kun sinä ja Cora Smith saitte loistoidean.
Nickille käy vahinko, hän ottaa vakuutuksen.
Lähdin, ennen kuin Nick pääsi kotiin. -Kaksi päivää myöhemmin hän kuoli.
Soititte Coralle. Päivä sen jälkeen, kun vakuutus myönnettiin -
te törmäsitte Nickiin.
Cora oli järjestänyt matkan Santa Barbaraan.
Pitihän sinun mukaan päästä. Cora tahtoi nähdä Malibu Laken.
Siinä vasta idea.
Haluatko jatkaa siitä? -En.
Se oli suunniteltua. Sinä löit häntä takaraivoon.
Hän seisoi astinlaudalla ja käynnisti auton.
Sinun piti tulla ulos ja pelastua täpärästi.
Cora olikin liian nopea, eli sinä jäit autoon jumiin.
Ei siinä niin tapahtunut! -Mistä tiedät? Olit humalassa.
En usko, että se oli niin... -Et edes tiedä mitä tapahtui!
Hetkinen...
Ehkä et ollutkaan siinä mukana.
Ehkä Cora teki sen. Poika, hän sen teki.
Autossa olitte sinä, Nick ja Cora. Nick ei sitä suunnitellut.
Sinä olit humalassa, eli Cora teki sen. -Ei kukaan tehnyt.
Minä tiedän sen. Jos aiot väittää, ettei tyttö kiinnostanut sinua -
niin sinun pitää tehdä jotakin. -En ymmärrä...
Sinun pitää nostaa kanne. Sinä olit autossa avuttomana -
kun hän työnsi miehensä kalliolta, eli hän yritti tappaa sinutkin.
Jos et nosta kannetta, sinua aletaan epäillä.
Ei hän minua yrittänyt tappaa. -Olit humalassa. Et tajunnut mitään.
En kai sitten. -Cora löi Nickiä pullolla.
Hän meni astinlaudalle ja lähetti auton kalliolta alas.
Ei se noin mennyt. -Kun tulin paikalle, auto kieri vielä alas.
Hän oli jo tiellä huutamassa apua. -Hän hyppäsi pois auton kyydistä.
Hän hyppää ulos autosta, mutta ehtii ottaa käsilaukun mukaan.
Hänellä oli laukku mukana, kun hän tuli huutamaan apua.
Cora ei ollut siinä autossa, mutta sinä olit.
Eikä kyse ollut Coran ajotaidoista.
Hän tahtoi sen liiketilan ja henkivakuutusrahat itselleen -
sen sijaan, että jakaisi ne kanssasi.
Allekirjoitatko kanteen? -En. Olette väärässä.
Allekirjoita tämä, jos et ollut osallinen Nick Smithin murhaan.
Muuten minä tiedän. Kuten tuomari ja jurykin.
Kuten hänkin, joka sinut teloittaa.
Ja ne pojat, jotka hautaavat sinut niiden viereen -
jotka olivat liian typeriä tekemään sopimusta ajoissa.
Konstaapeli, voitte tulla.
Terve, Kyle. -Arthur!
Olet päässyt otsikoihin. -Tavallaan.
Saanko jutella hänelle hetken? -Oletko hänen juristinsa?
Rouva Smithin. -Säälin sinua.
Paljostako? -Sata taalaa vetoa, että hän on mennyttä.
Sopii. -Ehkei pitäisi ottaa rahojasi. Katso.
Minä en tätä kavahda. Veto on voimassa.
Käykö illallinen? -Kello 19, sama paikka. Sinä tarjoat.
Terveiset rouvalle. Nähdään taas.
Olen Arthur Keats, rouva Smithin asianajaja.
En olisi saanut allekirjoittaa, mutta hän uhkaili.
Sanokaa Coralle... -Olkaa hiljaa.
Kerron hänelle sen, mitä hänen tulee tietää.
Minä hoidan lopun. Eli minä hoidan.
Aivan, mutta... -Teillä ei ole väliä. Aioin kysyä teiltä jotakin.
Nyt onkin parempi, että tiedätte mahdollisimman vähän.
Vielä kerran. Minä hoidan tämän.
Se tarkoittaa, että tein sitten mitä tahansa, minä hoidan asian.
Herra Keats... -Vankilassa nähdään.
Tai siis oikeudessa syytteenluvussa.
Seis! Kiitos.
Hiljaisuutta. Oikeus kokoontuu jälleen.
Syyttäjä vastaan Cora Smith. -Nouse ylös.
Cora Smith, teitä syytetään Nicholas Smithin murhasta.
Ja yrityksestä murhata Frank Chambers. -Rauhoitu.
Me aiomme tunnustaa syyllisyyden molempiin syytteisiin.
Hiljaa! -Olemme valmiit, kun saamme tiedot syyttäjältä.
Olemme valmiit kuulemaan sen huomisaamuna kello kymmenen.
Selvä on. Pieni tauko.
Minä...
Meidät petettiin.
Se juristi Keats on poliisin kätyri. -Minut tässä on petetty.
Tajuan nyt kaiken. Tajuan, miksi minun piti ajaa.
Ja miksi tein sen ensimmäiselläkin kerralla.
Ei asia ole niin. -Onhan. Pidin sinua viisaana.
Nyt se on todistettu. Petit minut.
Sinä ja Keats keksitte, että yritin tappaa sinutkin.
Halusit vapaalle jalalle. Päätitte, että tunnustan syyllisyyden.
Kuuntele, Frank Chambers.
Kohta huomaat, että oletkin ollut liian viisas!
Häivy täältä, senkin kätyri.
Mikä hätänä, Chambers? Sanoin että hoidan asian.
Kun saan sinut käsiini... -Sinä. Ja tämä mies...
Tämä niin sanottu mies.
Aiotte järjestää minut vankilaan ja hänet vapaaksi.
Hän ei luikertele tästä. Hän on mukana tässä ja kerron sen kaikille.
En suosittele. -Hän ei selviä tästä. Hän ei selviä enää mistään.
Minä kerron kaiken nyt. -Anna minä hoidan tämän...
Hoidit jo, nyt minä hoidan.
Kerron piirisyyttäjälle, että tahdot tunnustaa.
Haluatteko antaa lausunnon? -Haluan.
Valmista on.
Cora... -Tämä on täysi tunnustus.
Siitä, miten... -Jatkakaa.
Siitä, miten Frank Chambers ja minä suunnittelimme -
ja toteutimme mieheni Nicholas Smithin murhan.
Frank Chambers ja minä olemme yhtä syyllisiä.
Se oli kuitenkin Frank, joka löi Nickiä päähän...
Siinä kaikki, paitsi etten tiennyt mitään niistä vakuutusrahoista.
Emmekä tehneet sitä siksi.
Siinä se.
Selvä. Nimi tuohon.
Hoidan sinut viralta, vaikka se olisi viimeinen tekoni.
Tehän tiedätte, että syyttäjä huijasi molemmat tunnustamaan.
Menitte hienosti lankaan.
Hän käänsi teidät toisianne vastaan, ettekö tajua? -Todellakin tajuan.
Kun minä en puhunut, sinä aloit heti pelätä. -Pelätäkö?
Murhajutussa pelko erottuu. Kyle Sackett huomaa sen.
Se oli Sackettin valttikortti. Kun allekirjoitit sen kanteen -
hän tiesi, että sinä käännyt Frankia vastaan.
Niin hän saa molemmat. -Mikset estänyt minua tunnustamasta?
Yritin minä kyllä, mutta ei sinua olisi kukaan estänyt.
Nyt kun sait sen rinnaltasi...
Kennedy? -Niin, sir?
Mitä tunnustukselle tapahtui? -Se on nyt kassakaapissanne.
Ei muuta.
Eikö hän ole syyttäjänvirastosta? -Hän on pesunkestävä etsivä.
Hän olikin, muttei ole enää. Hän on nyt minun nuuskijani.
Syyttäjä ampuu kovilla, joten on pakko vastata samalla mitalla.
On parempi, että sinä juoruilet ennemmin minulle kuin Sackettille.
Siksi sanoin, että tunnustamme. Ettet sitten räjähdä oikeudessa.
Eikö minua vastaan ole näyttöä? -Et ole edes pidätetty.
Hän vapautuu ja minut käristetään. -Paitsi...
Paitsi jos annat minun hoitaa tämän.
Kuuntele, tyttö. Olet vielä ongelmissa.
Emme tiedä, mitä todisteita Sackettilla on.
Tästä lähtien puhut vain käskystä. Huomenna näytät viattomalta.
Minä olen ainoa toivosi!
Aika loppui, nainen.
Cora Smith. Onko se oikea nimenne? -On.
Cora Smith, teitä syytetään kahdesta eri rikoksesta.
1. syyte: Nicholas Smithin murha.
2. syyte: Frank Chambersin murhayritys.
Emme halua kuulla lisätietoja. -Oletteko valmiit vastaamaan?
Kyllä olemme.
Syyte Nicholas Smithin murhasta. Syyllinen vai syytön?
Syytön. -Mitä?
Puheenjohtaja, rouva Smith on alusta asti sanonut olevansa syytön.
En uskonut häntä ja yritin toimia hänen etunsa mukaisesti.
Nyt en voi muuta kuin kiistää molemmat syytteet.
Oikeuden luvalla pitäisin lyhyen keskustelun syyttäjän kanssa.
Kyle, sinä bluffaat.
Yritit saada tunnustuksen. Et saanut.
Tiedän, ettei sinulla ole mitään näyttöä.
Et voi todistaa, ettei se voinut olla onnettomuus.
Unohda se järjetön syyte murhayrityksestä -
ja vaihda murha tapoksi, niin myönnämme syyllisyyden.
Mikäli suosittelet lievää tuomiota.
Puheenjohtaja, haluan luopua murhayrityssyytteestä -
ja antaa syytetylle mahdollisuuden vaihtaa vastaustaan syytteeseen.
Lupa myönnetty.
Puolustuksen asianajajan mukaan hän on valmis tunnustamaan tapon -
ja mielestäni se riittää oikeuden toteutumiseksi. -Aivan.
Hyvä on.
Cora Smith, teitä syytetään taposta. Miten vastaatte?
Syyllinen.
Olemme valmiit kuulemaan tuomion.
Lain ja oikeuden harkintakyvyn mukaan -
teidät tuomitaan Tehachapin vankilaan lain määräämäksi ajaksi.
Teidän armonne, suosittelen syytetylle tuomion lievennystä.
Herra Sackett, minusta tuntuu, että tätä on lievennetty jo.
Saammeko pitää neuvottelun ja selittää tosiasiat?
Hyvä on.
Minä itse olen vakuuttunut syytetyn syyllisyydestä.
Mutta asian todistamisessa on monia esteitä.
Näissä olosuhteissa olen tyytyväinen tähän.
Tämä säästää osavaltiolta paljon oikeudenkäyntikuluja.
Palatkaa paikoillenne.
Luotan syyttäjään täysin ja noudatan hänen suositustaan.
Oikeus määrää teidät ehdonalaiseen.
No niin, olet vapaa.
Kaikki on hyvin, rouva Smith.
Niinhän sinä luulet.
Loistava strategia. -Kiitos, Kyle.
Olet hullu, jos uskot minun jättävän asian tähän.
Se juttu oli siinä -
paitsi että Sackett lätkäisee teille 20 vuotta, jos tyritte vähänkään.
Pieni hetki. Yksi asia olisi vielä. -Niin?
Vakuutusrahat. Kymppitonni siitä, että panit miehesi kylmäksi.
Siitä tiesin, että Sackett bluffasi.
Jos vakuutusetsivät eivät löydä todisteita, ei löydä syyttäjäkään.
Minä... -Tässä erityistapauksessa minun tulisi pitää koko summa.
Tällä kertaa annan sen sinulle.
En tahdo tuota kymppitonnia. Sitä paitsi, minulla on jo.
Olen miettinyt asioita, enkä vieläkään tiedä mitä sanoa.
Älä ainakaan kiitä. Teit minulle palveluksen. Katsohan.
Voitin Sackettilta satasen. Kehystän sekin työpöytäni ylle.
Mennään, Kennedy. Takaisin kaupunkiin.
No... Hyvästi, herra Pelkuri.
En edes välitä siitä, mitä sinä teet. Minä avaan kuppilani.
Cora... Kuule.
Ehkä voisit myydä tämän ja voisimme aloittaa alusta jossain.
Jossa meitä ei tunneta. -Ei käy.
Olet yrittänyt tehdä minusta kulkuria alusta asti, mutta et onnistu.
Jään tänne.
Selvä on.
Sitten minäkin jään.
Jos aiot jäädä, sinulle on paljon raskasta tekemistä.
Minulla on suunnitelmia paikan varalle.
Raivaan kivan terassin puiden alle. Hankin oluenmyyntiluvat...
Myyt hampurilaisia... -Etkö tajua, että teen itsestäni jotakin!
Jos haluat pitää työsi, hoidat paikan auki aamuseitsemäksi.
Hyvä on, rouva Smith.
Tuo kertoo kaiken.
Tilanne pysyi samana viikkoja.
Vahdin häntä kuin haukka. En luottanut häneen.
Ihmiset tulivat katsomaan, miltä hän näytti.
Rouva Smith!
Saisinko nimikirjoituksenne?
Kiitos.
Olet suosittu tyttö. -Kuuntele...
Päivää, herra Keats. Ja herra Sackett.
Rouva Smith... -Miten voin palvella?
Vain tuomalla olutta. -Teillä pitää kiirettä.
Minä hoidan tämän pöydän. Olen ennenkin hoitanut asiat hyvin.
Terve, Frank. -Päivää, herra Keats.
Ehkä se ei tarkoita mitään... -Mikä?
Syyttäjä voi ryhtyä toimiin. Teistä kahdesta huhutaan.
Huhutaan? -Hauska juttu.
Naimaton mies ja nainen saman katon alla.
Los Angelesissa kävi niin, että murhaepäilty vapautui -
mutta hänet pantiin linnaan muilla verukkeella. -Ymmärrän.
Minä hoidan tämän.
Älkää pyyhkikö sitä. Huulipunani pukee teitä.
Maistuukin hyvältä. Mikä maku se on, Frank? -En muistele niin vanhoja.
Silloinkin sinä vain kuvittelit. -Ole jo hiljaa.
Kiitos. -Tuo solmio on häälahjani hänelle.
Hän pitää sitä hirttoköytenä.
Tulee mieleen vain 15-20 asiaa, miksi ette olisi onnellisia.
Tässä on. -Kiitos. Pannaan se olutluvan viereen.
Tällainen tuli, muuten. Toivottavasti Sackett onnittelee.
Pidättekö tätä? -Huonoja uutisiako?
Sitähän sinä toivot.
Äitini...
Hän on saanut sydänkohtauksen. En ole käynyt kotona kolmeen vuoteen.
Herra Keats, viettekö minut asemalle? -Minä hoidan kaiken.
Vienkö laukun? -Kiitos.
Milloin palaat? -Ehkä viikon päästä.
Minä saatan sinut junalle. -Vihaan hyvästejä.
Sokeakin huomaisi, ettei sinulla nyt pyyhi hyvin.
Tule, Chambers. Vien sinut kotiin.
Ei kiitos, herra Keats. Yritän unohtaa sen blondin.
Anteeksi. Kaasutin kastuu, odottakaa ihmeessä hetkinen.
Odotan seisaallani.
Kuuma päivä, ja penkki on nahkaa.
Ja hameeni on kovin ohut. -Minä viilennän penkin.
Kiitos.
"Nimi: Madge Gorland. Osoite: Joe's Highway Haven."
Mikä se on? -Lounasravintola.
Tervetuloa klubiin. Tuntuu että kaikki myyvät työkseen purilaisia.
Näettekö? Toimii taas. -Kiitos. Olette nero.
Aivoillani ja kauneudellanne pääsisi pitkälle. -Kuten minne?
Tarjoan Tijuanassa mahtavan meksikolaisaterian.
Miksi Meksikossa? -Ruoka on hyvää.
Ja sitä paitsi, minulla on ongelma. Jalkani.
Ne syyhyävät päästä kaikkialle. -Ette kestä joutua kahlituksi.
En minäkään. Joskus hampurilaiset kuvottavat niin...
Mihin aikaan palaisimme Meksikosta?
Minulla on koko viikko aikaa. Kyytiin vain. -Hyvä on.
Sinussa on takuulla mustalaisverta. -Synnyin kuulemma renkaat korvissa.
Ehkä viikko ei riitä, ja Meksiko on liian lähellä.
Se suuri raidallinen. -Selvä.
Cora, mikset kertonut hänen kuolleen? -En tahtonut vaivata sinua.
Ikävää, kun en kuule asioita. -Miksi kuulisit?
Olit Iowassa ja äitisi kuoli, kun minä huvittelin täällä.
Tarjoan sinulle kotona kunnon paukun. -En juo enää.
Mikä hätänä? -Minulla on paljon kertomista.
Tulemme toimeen entistä paremmin. -Mitä nyt?
Kerron illalla ruoan jälkeen. -Auto on tässä.
Mistä sait uuden auton?
Päivää.
Muistatteko minut?
Kyllä minä muistan sinut.
Tule sisään.
Miten olette voinut, rouva Chambers? -Hyvin, kiitos.
Frank, vie herra Kennedy olohuoneeseen.
Tuon pari olutta. -Siellä on mukavampaa.
Miten herra Keats jakselee? -Meille tuli pieni riita.
Minä häivyin sieltä. -Sanokaa, jos voimme auttaa.
Mietin, että jos teiltä liikenisi vähän rahaa.
En pidä täällä isoja rahoja, mutta jos 20 dollaria riittää...
Toivoin saavani enemmän. -Mitä haluat, Kennedy?
Se paperi, jonka kirjoitin teille, rouva Chambers.
Se sepityskö, jota hän sanoi tunnustukseksi?
Se oli vielä arkistoituna, joten otin sen talteen.
Ehkä haluatte sen takaisin. -Paljonko haluat siitä?
Paljonko maksatte? -Ei sitä tarvita. Voit saada satasen.
Maksaisin minä sen verran. -Minusta se on arvokkaampi.
Minulla oli mielessä sellaiset 15 tuhatta.
Oletko hullu? -Vakuutuksesta tuli kymppitonni.
Kuuluisuus on tuonut varmasti viitisen tonnia lisää.
Putsaatko meidät sen paperin takia? -Se on sen arvoinen.
Älä keksi mitään, Chambers.
Minulla ei ole paperia mukanani. -En minä keksi mitään.
Sinä taisit voittaa.
Summa on liian suuri. -Puhu vain.
Saimme neljä tuhatta, mutta tuhlasimme siitä vähän.
Kävin idässä, ja sehän maksoi. -Hänen äitinsä kuoli.
Olemme remontoineet... -Hyvä on.
Kymmenen plus kaksi on kaksitoista. 12 tuhatta. -Kaikkiko?
Kaksitoista tuhatta, tai Sackett saa tunnustuksen.
Näyttää siltä, että meidän on maksettava.
Ikävää, muttemme voi muuta. -Niinpä.
Soitan teille viideltä. Ehditte käydä pankissa hakemassa.
Jos saatte rahat, minä tulen. Jos ette, Sackett tulee.
Herra Kennedy, harmi että Frank on täällä.
Kahdestaan olisimme varmasti päässeet sopimukseen.
Kennedy, nyt soitat ystävillesi. -Ei minulla ole ystäviä.
Vain minä tiedän...
Soita ystävillesi! -Ei ole!
Vain minä tiedän tästä. -Soitatko?
Ei ole ystäviä! Minä vain...
Älä lyö enää! Minulla on vain yksi ystävä.
Hyvä on, soita hänelle! -Selvä!
Tässä. -Kiitos.
Cora, tuo toinen puhelin.
Keksikin hyvä tarina.
Tässä. -Näytän merkin, jos hän yrittää vedättää.
Vauhtia!
Kuulkaa...
Sinäkö, Willy? Minä tässä.
Se on hoidettu. Miten pian saat sen tuotua?
Joo, Chambers on matkalla pankkiin.
Willy, hän tietää ettei voi mitään.
Hän pelkää, ettei nainen anna hänen maksaa, jos kuulee.
Tajusitko?
Joo, kuulostaa hassulta, mutta minulla on syyni.
Selvä.
Willy tuo paperin tänne. Hän on tosi epäileväinen.
Willy on melkoinen, kun alkaa epäillä. -On vai?
Kiitos.
Muista olla kunnolla, kun hän tulee.
Tuo on siitä, että olit mukana.
Avataan tänään vain terassi. -Selvä on, Frank.
Kaverisi Willy taisi tulla. Jos ei, saat vielä hyvänonneniskun.
Gesundheit.
Mitä nyt? -Tätä. Eteenpäin.
Cora, tutki taskut.
Tässä. -Muut taskut.
Tässä se on.
Valokopioita. Ja negatiivi. -Eli meinasivat jatkaa kiristystä.
Ei onnistu enää. Kiitos, pojat.
Näytän teille tien ulos. Vauhtia nyt!
Ulos nyt!
Me teimme sen.
Siinä oli viimeinen valokopio. -Eikä ollut.
Minulla on niitä miljoona. -Vai on?
Yksi riittää herra Sackettille.
Et vaarantaisi itseäsi kostaaksesi minulle.
Et ymmärtänyt herra Keatsia. Ei minulle voi tehdä sen enempää.
Mikä sinua vaivaa? -Tämä!
Kun kovistelit Kennedyä, ystäväsi tuli käymään!
Olet siis lainsuojaton, joka rakastaa meksikolaista ruokaa.
Toivottavasti rakkaasi tuo sitä sinne kuolemanselliin!
Panen vain asuni henkariin. -Kiva juttu.
Mitä luulit, että tekisin? -En luullut mitään.
Kerron kyllä, kun on aika soittaa herra Sackettille.
Ota ihan rauhassa, sillä tulet tarvitsemaan voimiasi.
Otan vain vähän vahvistusta. -Sepä kiva.
Mitä luulit, että teen? -En luullut mitään.
Kerron kyllä, kun olen lähdössä.
Ota rauhassa, voit tarvita voimiasi.
Jatkoimme koko päivän.
Seurasin häntä, jottei hän soittaisi Sackettille.
Hän vahti minua kuin haukka peläten että...
Vihasimme toisiamme suuresti. Lopulta hän meni sänkyyn.
Menin huoneeseeni, mutten uskaltanut nukkua.
Sitten yhtäkkiä...
Häivy siitä tai... -Tai mitä?
Haloo? Taksiko? Muutimme mieltämme.
Emme tarvitse nyt taksia. -Tai mitä?
Ehkä humautan sinua leukaan. -Olet miettinyt, miten tapat minut.
Olen nukkunut. -Älä valehtele. Minä en valehtele sinulle.
Itse aiot antaa minut Sackettille. Tasoissa ollaan. -Alkupisteessä.
Ei aivan, Cora. Ei se toinen tyttö merkinnyt mitään.
Hän kertoi, että olit lähdössä hänen kanssaan.
Niin suunnittelinkin, mutta miksi en lähtenyt?
Koska olemme kahlittuja toisiimme. -Älä sano rakastavasi minua.
Mutta kun rakastan. -Kun pelko sekoittuu rakkauteen...
Vihaatko minua? -En tiedä.
Meidän pitää kerrankin puhua totta. -Miksi sitten aioit paeta?
Sanoin, että minulla oli asiaa.
Frank, en olisi mennyt herra Sackettin luokse.
Aioin paeta. Lopullisesti.
Ettet näkisi minua koskaan.
Minua tai... -Cora.
Älä nyt, minun pitää kertoa kaikki.
Me riistimme hengen.
Nyt voimme antaa yhden takaisin. Ehkä Jumala armahtaa meidät.
Ehkä niin. Kenties siitä on apua.
Olemme olleet ihan sekaisin. -En voisi antaa sinua Sackettille.
En voisi kertoa lapselle, että olen lähettänyt hänen isänsä kuolemaan.
Oliko vauva ainoa syy?
Ei. Frank, kuuntele.
Haluan olla varma yhdestä asiasta. Älä kysele liikaa.
Vie minut rannalle, jossa olemme olleet onnellisia.
Ollaan onnellisia vielä kerran. Lupaan, että kaikki selviää jotenkin.
Ennen kuin palaamme. -Haen auton, Cora.
Frank. Unohdin vihan ja koston.
Oletko sinä unohtanut ne? -Yritän todistaa sen sinulle.
Minä tiedän yhden tavan. Uidaan todella kauas.
Niin, että jaksamme tuskin uida takaisin. -Miten se auttaa..?
Ole kiltti, Frank. Minä näytän.
Tämä riittää. -Oletko väsynyt?
Tosi väsynyt. Entä sinä? -Jaksan vielä.
Frank, halusin olla varma, että luotat minuun.
Jos et usko, etten petä sinua enää...
Jos et halua, että pääsen rantaan, voit uida sinne yksin.
Minä en jaksaisi koskaan.
Eikä kukaan tiedä. -Cora... Älä puhu enää.
Säästä voimasi. Vien sinut rantaan.
Oletko nyt varma?
Olen varma.
Olen odottanut kauan sitä suudelmaa.
Kun pääsemme kotiin. Sitten riittää suudelmia.
Suudelmia, joissa on unelmia ja jotka kumpuavat elämästä.
Toivottavasti jaksan odottaa.
Kulta.
Varo! Frank!
Cora!
Chambers joutuu murhaoikeudenkäyntiin.
Frank Chambers ja edesmennyt vaimo tappoivat tämän entisen miehen.
Sitten Chambers murhasi naisen tämän omaisuuden takia.
Valamiehistö harkitsi viisi minuuttia.
Tuomari sanoi, että saan saman tuomion kuin muutkin hullut.
Ymmärrän.
Isä, nyt seuraa jotakin tärkeää, jonka voitte tehdä.
Tietääköhän Cora? -Että et tappanut häntä?
Varmasti tietää.
Se on ilkeää näissä murhatouhuissa.
Jotenkin näin väläyksen sillä hetkellä, kun auto osui.
Että ehkä teinkin sen. Isä, tietääkö hän totuuden?
Voimme toivoa niin. -Alku lähti huonosti.
Emmekä päässeet takaisin oikeille raiteille.
En kyllä tappanut häntä. Olisin kuollut hänen puolestaan.
Puhuin juuri kuvernöörille.
Mutta minä en tehnyt sitä... En tehnyt sitä! -Odota!
Entä jos et tehnytkään?
Sanokaa kuvernöörille, etten voi kuolla syyttömänä!
Entä jos vapautuisitkin? Mitä sitten?
Twin Oaksin kalusteet huutokaupattiin eilen.
Kassan ostanut mies löysi lapun, jonka hän toi minulle.
Se on osoitettu sinulle. Cora kirjoitti sen.
Se on kaunis viesti tytöltä, joka rakasti miestä hyvin paljon.
Hän kirjoitti sen kuoliniltanaan. Se on jäähyväisviesti.
Hän yritti paeta sinä iltana.
Hän ei tiennyt, että joku muu voisi nähdä tuon viestin.
Se todistaa sinun auttaneen häntä murhaamaan aviomiehensä.
Eli vaikka vapautuisit hänen murhastaan -
tulisit pian takaisin Nickin murhasta.
Mitä hyötyä siitä olisi?
Eikö minua teloitettaisi Coran murhasta?
Ei vaan siitä, kun tapoit Nickin.
Tämä on ihan kuin...
Kuin odottaisi kirjettä malttamattomana.
Sitä odottaa etuovella, kun pelkää ettei kuule kellon soittoa.
Hän aina soittaa kahdesti. -Että kuinka?
Hän soitti kahdesti Coralle.
Nyt hän soittaa kahdesti minulle.
Niin taitaa olla. -Sen toisen soiton kuulee aina.
Vaikka olisi takapihalla.
Isä, olitte oikeassa.
Kaikki järjestyy. Jumala tietää näistä meitä enemmän.
Jotenkin Cora maksoi Nickin hengestä omallaan.
Ja nyt minä maksan.
Isä, rukoilisitteko minun ja Coran puolesta?
Rukoilkaa että olisimme yhdessä, olimme sitten missä tahansa.
Uploaded by Sylvesteri